Subject: ?????? ?? ????? ?????
From: "???? ??-??? Windows Internet Explorer 7"
Date: Tue, 18 Dec 2007 11:03:29 +0200

ושבאמת לא יעבדו עליכם

מנחם נתן

במאמרו ב TheMarker מיום ג' 18.12.07
מבצע נחמיה שטרסלר מה שמכונה באנגלית hatchet job (שחיטה). אני מכבד מאוד את מר
שטרסלר על ניתוחיו החדים ודאגתו לכולנו, אך מה אפשר לעשות - בני אדם טועים ולפעמים
מטעים אחרים. ההטעיה הפעם אינה יכולה לעבור לסדר היום, גם אם היא נעשתה בתמימות,
מכיוון שממנה נגזרות סכנות אמיתיות לכולנו.

התמונה האמיתית להשקעה בהשכלה גבוהה שמציג מר שטרסלר בטבלה
הציורית ושעליה הוא משתית את עיקר טענותיו ומסקנותיו היא, להתבטא בעדינות - מצג
שווא. בפרק על המחקר האזרחי בישראל, מבהיר דו"ח שוחט בע' 105 את המצב לאשורו, ואני
מצטט: "בקובצי הנתונים שמפרסם הארגון לפתוח בסקטור ההשכלה הגבוהה (OECD) יש קובץ המתייחס להוצאה הלאומית על
"מחקר ופתוח בסקטור ההשכלה הגבוהה (HERD)". בקובץ זה מופיע הנתון כי ההוצאה
הלאומית בישראל בקטגוריה זו הייתה בשנת 2004 בשיעור של 0.72% מן התוצר
המקומי הגולמי, כלומר סף 3,960 מיליון שקלים. לצערנו (ממש לצערינו) נתון זה
שגוי. חישוב פרטני של היקף המחקר המדעי בישראל ב-2004, תוך שימוש בהגדרה המרחיבה
ביותר של "הוצאה למחקר" מעלה כי זו הגיעה באותה שנה לשיעור של 0.54% מן התמ"ג"
(דגשים במקור).

סליחה? אז מר שטרסלר התחלק, ומצבנו אינו כל כך טוב. בטבלה
הנ"ל אנחנו יורדים לפי הנתון המעודכן הזה מהמקום השני המרשים למקום השביעי, בין
דנמרק והולנד. לא רע, אלא שזה לא סוף הסיפור. מסתבר שיש שתי דרכים לחשב את ההוצאה
הלאומית למחקר: "האמריקנית" וה"אירופית" (דו"ח שוחט, ע' 106). לפי האמריקנית (והרי
אנו מושווים תמיד אם האמריקנים) ההוצאה למחקר בישראל, בחישוב המבוסס על חיבור
ההקצאות למחקר במוסדות אקדמיים ובמכוני המחקר שונים (אליהם עוד נחזור) היה ב-2004
כ-2 מיליארד שקל בלבד, 0.36% מהתמ"ג. סליחה שוב? הפעם אנו יורדים עוד כמה מקומות
וניצבים במקום האחרון באותה טבלה ביחד עם ארה"ב. זה כבר נראה אחרת לחלוטין. ואגב,
רק חצי מסכום זה הוא במימון תקציב המדינה (דו"ח שוחט, ע' 106).

ואיזה חלק ממנה מוקדש ל -7 אוניברסיטאות המחקר?  לא
נתון, אך ברור שפחות בצורה משמעותית מהסכום של שני מיליארד שקל. אותם "מכוני מחקר
שונים" שמזכיר הדו"ח ללא נקיטת שמות כוללים בוודאי כמה מכונים שבהם מאות אם לא אלפי
עובדי מחקר. כלומר "ההשקעה במחקר ופיתוח באוניברסיטאות כשיעור מהתוצר", כותרת הטבלה
של מר שטרסלר, היתה ב- 2004 לא 0.72% מהתמ"ג אלא אולי 0.30% או 0.25%. זה כבר ממקם
אותנו בסביבות המקום -20 הלא כל כך מכובד, בקרבת ספרד, אירלנד, יוון, קוראה או
הונגריה. כלומר התמונה המצטיירת והמסקנות שנובעות ממנה הן, איך נאמר שוב בעדינות,
הפוכות מאלו שמסופקות ע"י מר שטרסלר.

ניתן היה לומר שמספרים הם רק מספרים, אך הנה הסכנה
האמיתית. פרסומים מסוג זה טופטפו לציבור במשך שנים, וביתר שאת באת השביתה הנוכחית
של הסגל האקדמי. המגמתיות שלהם ברורה, והם באים כדי להגן על מדיניות הרס האקדמיה
הריפורמה/הפרטה שכל הבסיס התאורטי שלה הוא עורבא פראח. זו המדיניות שנוסתה לדוגמה
באוסטרליה, ושתוצאותיה ההרסניות כבר ידועות ומקובלות על הכל. זו המדיניות ששמה לה
למטרה להפוך את ההשכלה האקדמית המעולה למוצר נגיש רק לשכבת בעלי האמצעים. זו
המדיניות שכבר נותנת את אותותיה בירידת הבצועים האקדמיים של האוניברסיטאות בארץ,
כאשר האוניברסיטה העברית, נושאת הדגל, ירדה בכל אחד מ- 4 מתוך חמישה ממדים אקדמיים
במידרוג בינלאומי בין 10-20% בין השנים 2003-2007.

אין צורך להתייחס ביותר מדי ברצינות ליתר ה"עובדות"
ופירושן שמובאות במאמרו של מר שטרסלר, אך לא ניתן לעבור על סדר היום לגבי שימושו
המחקרים כלכליים ל"הוכחה". אמירות כמו "לא ברור מהי כאן הביצה ומהי התרנגולת - לא
ברור אם ההשכלה הגבוהה היא שדוחפת קדימה את התוצר, או שהעלייה בתוצר וברמת החיים
היא שמגדילה את הביקוש (ולכן גם את ההיצע) של ההשכלה הגבוהה" מעידות על אומרם. מר
שטרסלר - השכלה גבוהה איננה "מוצר". היא לא למכירה. היא כל דבר אחר - זכות, חובה,
נכס לאומי - אך לא "מוצר". אנחנו לא בשוק של קונים ומוכרים.  חברי הסגל אינם
"ספקי שירות" והסטודנטים אינם "צרכנים". חברי הסגל הם אוצרי מאגרי הידע והרוח בכל
מגוון המקצועות ותפקידם להנחיל  את הידע הזה ורוח זו לדורות הבאים.  כמו
ששרלוק הולמס נהג לומר לעוזרו ווטסטון -  "מובן מעליו, חברי". הדבר המובן
מעליו - השכלה אמיתית - אליו שאפו תמיד אבותינו, הוא ה"עסק" שלנו כאנשי אקדמיה.
והעסק הזה אינו למכירה.